Дон Диниш
Пастурела

Превод от португалски: Симеон Хаджикосев, 1984

chitanka.info

Хубавица приветлива

за любимия тъжеше

и ще ви река — не беше

ни доволна, ни щастлива.

Каза ми: „Жена не бива

много да се доверява.

Ако тя е разсъдлива,

жертва на лъжа не става.“

На ръка бе покачила

папагал един прекрасен,

неизменно сладкогласен;

пролетта бе превалила.

Тя му каза: „Птичко мила,

за любов какво би дала,

както виждаш ме без сила?“ —

па се просна премаляла.

И започна се тогава

целодневна пантомима —

ту в несвяст изпада мнима,

ту отново се свестява.

„Богородице — припява, —

що за страшна несполука?“

Папагалът наставлява:

„Няма нищо, щом съм тука.“

„Мигом бих се изцерила —

рече тя, — добър да беше,

истината да речеше;

да живея нямам сила…“

Каза той; „Сеньора мила,

господ радости ти дава;

взор да беше извисила —

милият ти се задава.“

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.